Vent her inne, sersjant.
Jeg skal meddele mr Tulkinghorn at De er her.
Hallo der, George.
Kom du hit før meg? Nær venn med den store mannen?
Vi har gjort en del forretninger sammen. Her har vi ham.
Sersjant George. Takk for at De kom hit.
Mr Smallweed fortalte at jeg er interessert i kaptein Hawdon.
- Kapteinen er død, sir. - Kanskje det, kanskje ikke.
De tjenestegjorde under Hawdon og hjalp ham da han var syk.
- Han stolte på Dem. Stemmer det? - Ja, sir.
Har De brev eller instrukser som kaptein Hawdon har skrevet?
- Hva angår det Dem, sir? - Jeg vil kjøpe dem.
- Får jeg spørre hvorfor? - Nei, det får De ikke.
Hadde De vært forretningsmann, ville De ikke spurt.
Hvis De er redd for å skade Hawdon, trenger De ikke være bekymret.
- Ja, for han er død. - De sier det selv.
Anta at De har brev med kapteinens håndskrift.
- Hvor mye vil De ha for dem? - Jeg vil ikke ha noe med det å gjøre.
Hvis jeg har brev, er de private og personlige.
Det er oss imellom, og ikke noe som kjøpes og selges.
En beundringsverdig oppfatning.
Er det sant at De lot den mannen Gridley bo hos Dem?
Det er det, sir. Jeg angrer det ikke.
En truende og farlig person?
Jeg verdsetter ikke Deres bekjente.
Jeg verdsetter ikke Deres, sir. Hvis vi skal snakke om det.
- Sersjant George har vel gjeld? - Ja. Opp til haken.
Kan gjelden innkreves umiddelbart?
Min venn i byen trenger bare å nikke.
Er sersjant George og alle avhengige av ham ruinert da?
Jeg er redd for det.
Vil De ombestemme Dem, sersjant George?
Det er ingenting å skamme seg for.
Nei, sir. Det vil jeg ikke.
Stilig vogn. Bygd for å gå langt og fort.
- Hvem søren er det? - Sir Leicester.
- Det er nok mr Rouncewells vogn. - Ja, selvfølgelig.
Mrs Rouncewells sønn.
Hva skal man kalle ham? Han har slått seg opp.
Han unner seg ting.
For en annen sønn gikk det dårlig, hvis det er noen trøst.
- Han rømte og havnet i krig. - Det var leit.
Denne, jernverkseieren, skrev til meg.
Han ba om å få snakke med oss to. Jeg forstår ikke hva han ønsker oss.
Mr Rouncewell, my lady.
Sir Leicester. Lady Dedlock. Takk for at Dere tar imot meg.
Vi hjelper gjerne mrs Rouncewells sønn, sir.
- Vær så god og sitt. - Takk. Jeg skal fatte meg i korthet.
Lady Dedlock har vært vennlig og ansatt den unge kvinnen vi så.
- Rosa Cartwright. - Nettopp.
Min sønn er forelsket i ms Cartwright.
Han ba om min tillatelse til å fri.
Jeg har ingenting imot forlovelsen, hvis den frøkenen skulle ønske det.
Men jeg har en betingelse.
Hun kan ikke bli værende på Chesney Wold.
Ikke bli værende på Chesney Wold? Jeg forstår ikke, sir.
- Forklar hva De mener. - Gjerne, lady Dedlock.
Jeg og min kone ble født enkelt, men vi har kommet oss opp.
Vi har kunnet utdanne vår sønn og hans søstre meget godt.
Ulike ekteskap er ikke uvanlige i verden.
En fabrikkeiers sønn kan bli forelsket i en ung fabrikkarbeider.
Trekker De en parallell mellom Chesney Wold og en fabrikk?
Plassene er forskjellige, men en parallell kan trekkes.
Vet De at den unge kvinnen som Hennes nåde valgte å ha nær seg, -
- ble utdannet her og gikk i landsbyskolen rett utenfor portene?
Hun er sikkert godt oppdratt, så langt det er mulig.
- Mr Rouncewell... - Unnskyld meg.
Våre meninger om plikt, status, utdannelse, -
- alle våre meninger, er så diametralt motsatte-
- at videre diskusjoner ville vært motbydelig for Dem og for meg!
Den unge kvinnen er likt av Hennes nåde.
Hvis hun vil slutte, har hun den friheten.
Vi takker Dem for den likefremhet med hvilken De har talt.
La oss nå forlate emnet.
Sir Leicester. Lady Dedlock. Takk for Deres oppmerksomhet.
Jeg skal råde min sønn å overvinne sine nåværende følelser. Adjø.
Jeg har havnet i knipe, Phil.
- De to der kan knekke meg. - Ikke de. Ingen knekker Dem.
De kan få meg kastet på gata og er tøffe nok til å gjøre det.
Hvis jeg havner på gata, gjør du også det, Phil.
- Jeg har vært der før. - Du vil ikke vende tilbake dit.
Jeg vil ikke være den som får deg til å havne der.
Jeg kan gjøre som de sier.
Men det er en æressak, Phil.
Dette gamle stedet er alt vi kjenner til.
- Det er alt vi har. - Ja.
Du skal ikke havne på gata, Phil. Jeg ga deg et løfte og holder det.
De har satt meg i knipe. En skikkelig knipe.
Jeg skal forstå deg en dag. Det skal jeg.
- Hvem er det? - Det er meg, mr Krook. Guppy.
- Kenge & Carboys? - Nettopp.
Legg vekk den der, mr Krook. Her har jeg den for en half-crown.
De er allerede halvt beruset, ikke sant?
La oss gjøre det ordentlig.
- En dråpe selv? - Ikke denne gang.
Det blir litt for mye for meg.
Barbary. Det er det De er ute etter. Her.
Ms Barbary. Jeg kan ikke fatte det, mr Krook.
Det var ms Barbary som tok hånd om ms Esther Summerson.
Ikke hun. Hun er lady Dedlock nå.
- Det må finnes en til. - De er i slekt. Skjønner du?
Ms Esther Summerson, min engel, mr Krook, -
- kan være i slekt med lady Dedlock, selv om det er fjernt.
Da kan hun fremme krav i Jarndyce mot Jarndyce.
Den til en half-crown er førsteklasses.
Prøvesmak, unge mann fra Kenge & Carboys.
- Har De hørt navnet Hawdon? - Hawdon? Det har jeg.
- Hva har det med saken å gjøre? - Jeg hørte noe her forleden.
- Ms Esther Summerson... - Din engel!
- Hun het tidligere Esther Hawdon. - Hawdon?
Jeg skal vise deg noe!
Se her. De tilhørte min leieboer Nemo.
Kaptein Hawdon var den han var.
Ikke rør. Hva tror du? Verdien?
Mye? Jeg akter å beholde dem.
Ja visst, Hawdon. Men duften. En dames duft.
Kjærlighetsbrev. Ikke se. Lukt.
De er en tilbakeholden person, mr Krook.
Ms Esther Summerson.
Esther Hawdon.
Nemo, skriveren.
Kjent som kaptein Hawdon.
Den første ms Barbary.
Den andre ms Barbary.
Lady Dedlock.
"Kjære lady Dedlock."
Søren også!
Richard liker de andre offiserene.
- De spiller, men han deltar ikke. - Kanskje livet i hæren gjør ham godt.
- Mrs Woodcourt, sir. - Kanskje hun har nyheter?
Dette virker nok merkelig, men jeg skal forklare.
Sønnen min Allan vil bli husket av Dere alle.
Legen Woodcourt.
Jeg var i nærheten og tenkte at jeg skulle presentere meg.
En utmerket idé. Hyggelig å treffe Dem.
Jeg formoder at damene er Ada Clare og Esther Summerson.
- Hvem er hvem? - Ms Clare. Ms Summerson.
Ms Clare. Ms Summerson.
Ja, jeg forstår.
Veldig godt.
Har De hørt om Morgan ap Kerrig, ms Summerson?
Nei, mrs Woodcourt. Det har jeg dessverre ikke gjort.
En stor helt i vårt land. Han nevnes i Mabinogion.
Vi nedstammer fra ham.
Hvor min sønn Allan uansett drar, husker han sin avstamning.
Det er mange unge damer som gjerne skulle fanget en ektemake-
-som stammer fra Morgan ap Kerrig.
Fange ham med penger.
Men han lar seg ikke fanges av penger, skjønnhet eller noe annet.
Stamtreet er alltid det viktigste.
Er alt bra med ham, mrs Woodcourt? Er han i godt humør?
Veldig bra.
Sjøsyke har aldri plaget Morgan ap Kerrigs etterkommere.
Får jeg spørre, ms Summerson, hva Deres familie var?
Jeg kjente aldri min mor eller min far, mrs Woodcourt.
Ikke?
Jeg tror at mye av det slaget foregår i England.
- Er det deg, Jo? - Jenny?
- Du har det ikke bra, Jo. - Jeg skal bare få igjen pusten litt.
Du blir ikke frisk her, Jo. Ingen av oss blir det.
Det er feber overalt. Jeg har tenkt å vende tilbake til landsbygda.
Vi gir oss av gårde i morgen tidlig.
Litt landluft kommer til å gjøre deg godt, Jo.
- Gutten er ufarlig, mr Tulkinghorn. - Kanskje på egen hånd.
Men han vet ting han ikke burde vite.
Det er fare for at han snakker med andre.
En svært fin slekts rykte står på spill, førstebetjent.
- Jeg kan ikke pågripe ham for det. - Naturligvis ikke.
Men De kan holde et øye med ham for å gjøre meg en tjeneste.
Han skal holde seg blant sine egne, slik at ikke noe farlig kan skje.
Det er det jeg mener.
Det bør gå an å ordne, mr Tulkinghorn.
Mange takk, mr Bucket.
- Takk for at dere kom hit. - Jeg skyndte meg.
- Er det gutten? Han ser feberhet ut. - Nei, ikke la henne ta meg!
Kom nå, Jo. Han blir snart seg selv igjen.
- Ikke la henne komme nær! - Hun vil deg intet vondt, Jo.
Du må sette deg ned. Du er forvirret av feberen.
Vi må ta ham med oss slik at han får pleie, Charley.
Blir du med oss, Jo?
Du er ikke den andre damen. Jeg ser det nå.
Hun er lik deg, men ikke så ung.
- Handelsmenn går baksiden. - Mr Guppy ved Kenge & Carboys.
Jeg skal treffe lady Dedlock i et privat ærend.
Stig på, sir.
Kjære lady Dedlock.
Lady Dedlock. My lady...
- Mr Guppy? - Ved Kenge & Carboys, my lady.
Men i dette tilfellet opptrer han på eget initiativ.
- Sett Dem, mr Guppy. - Takk, my lady.
Men det føles mer naturlig å stå ved en slik anledning.
Som De vil, mr Guppy. Vær snill og si det De vil si.
Med Deres nådes tillatelse.
Jeg vet ikke om Deres nåde har hørt om eller sett-
- den unge damen ms Esther Summerson.
Jeg traff en ung dame med det navnet ganske nylig.
Ms Esther Summerson er engelen min.
Jeg har sverget på å gjøre alt jeg kan for å gagne henne.
Hennes fødsel er et mysterium.
Hvis jeg kan finne en kobling til Deres nådes slekt, -
- kan hun bli en part i Jarndyce mot Jarndyce.
Hvis jeg kan fastslå det, -
- ser hun kanskje mer fordelaktig på meg enn hun har gjort hittil.
Jeg skjønner. Fortsett.
Jeg traff tjenestepiken fra tiden da Esther Summerson vokste opp.
Hun tjenestegjorde hos ms Barbary.
Ms Barbary var Deres navn som ugift.
Jeg lurer på om det kanskje finnes en kobling til Deres nådes slekt.
- Det er mulig. - Utmerket.
Denne ms Barbary var svært tilbakeholden.
Men ved en anledning skal hun ha betrodd seg til min klient.
Hun sa at den lille pikens navn ikke var Esther Summerson.
- Det var Esther Hawdon. - Kjære vene!
Er Deres nåde kjent med navnet Hawdon?
Jeg har hørt det.
Nå kommer jeg til det siste punktet i saken, så langt jeg har kommet.
Skriveren Nemo døde nylig i et hus tilhørende en Krook.
Jeg oppdaget nylig at skriverens navn var Hawdon.
Man trodde at han ikke etterlot seg noe som identifiserte ham.
Men det gjorde han.
Han etterlot seg en bunke brev bundet med et bånd.
- Hvem har dem? - Mannen som heter Krook.
Men jeg er ganske sikker på at jeg kan komme over dem-
-og gi dem til Deres nåde.
I største fortrolighet, hvis Deres nåde ønsker det.
Deres nåde er ikke særlig oppmuntrende.
Overlever dem. Hvis De vil være så vennlig, mr Guppy.
Ikke si mer, my lady. Det skal bli gjort.
Jeg ønsker Deres nåde en hyggelig dag.
Hun overlevde!
- Bedrøvelig. Hva sier du, Harold? - De bør kaste ham ut.
- Kaste ham ut? - Bli sint hvis jeg fortjener det.
Jeg føler en medfødt motvilje. Det var alltid slik da jeg var lege.
Han er ikke sikker. Det er en veldig stygg feber.
- Hva skal han gjøre? - Jeg...
Jeg har ingen anelse. Jeg er bare et barn.
Det finnes neppe noe annet barn som deg på jorden.
Det er en seng i stallen. I morgen tar vi ham til sykehus.
Svært uklokt.
Kan du anbefale noe for gutten?
Min kjære Jarndyce.
Han har febermedisin i lomma. Det eneste han kan gjøre er å ta den.
Skvett ut litt eddik på stedet der han skal sove.
Det holder den sval og ham varm.
Men min mening er at det er svært uklokt å gi ham husrom.
Takk.
Sånn ja, Jo. Vi skal prøve å hjelpe deg.
Sånn, ja.
Takk, frøken. De er svært vennlig.
Unnskyld at jeg trodde at du var den andre damen.
Sov, nå. I morgen føles det bedre.
Takk, Charley.
Sov selv nå, frøken. Vi har ordnet det bra for ham.
Frøken!
Hva er det, Charley? Nei! Har han...
Nei, frøken. Han er borte.
- Borte? - Jeg kikket overalt. Han er borte.
Gutten er sikkert gjemt vekk, mr Tulkinghorn.
- Er du helt sikker? - Ja. Vi fikk informasjon fra en venn.
Det ble gjort meget diskré, mr Tulkinghorn.
Kanskje jeg var unødvendig forsiktig.
Men det handler om en av Englands eldste familier.
- Vil De ha et glass vin, mr Bucket? - Takk, mr Tulkinghorn. Gjerne.
God morgen, frøken. Det er vakkert vær.
Mr Jarndyce! Det er ms Esther!
Ms Summerson er svært syk.
Legene sa at hun har...
Hun har alle symptomer på kopper.
Stuepiken Charley har vennlig og modig-
- frivillig valgt å være ms Summersons pleierske.
Ingen annen, Ada, får gå inn i rommet-
-eller ta i noe som hun har rørt.
- Har alle forstått det? - Ja, mr Jarndyce.
Jeg ber til Gud om at hun overlever.
Jeg klandrer meg selv. Gutten burde vært ført til sykehus straks.
Skaden var kanskje allerede skjedd. Esther ville ikke brydd seg om faren.
- Ikke klandre deg selv. - Jeg ber til Gud.
Hvis hun skulle overleve, hvilket er usannsynlig, -
- blir hun så fryktelig vansiret at enhver følsom person, som jeg, -
- kommer til å finne det synet uutholdelig.
Hun vil fortsatt være Esther, mr Skimpole.
Hennes sanne venner kommer til å elske henne like mye.
- Og middagen, my lady? - Det De synes passer.
Jeg fikk fint lam av Diggins. Sir Leicester liker lam.
- Da blir det lam. - Skal bli, my lady.
- My lady. - Ja, mrs Rouncewell?
Husker De de unge damene som bodde hos mr Boythorn?
- Hva er det med dem? - En av dem er svært syk.
Kopper. Hun dør nok, stakkaren.
Mr Diggins hørte det av mr Boythorns dreng.
- Hvilken unge dame? - Ikke Jarndyce-myndlingen.
Den andre. Ms Summerson.
Jarndyce... Kenge Carbunkle...
Puppy. Guppy. Hun er hans engel!
Første ms Barbary. Andre ms Barbary. Kaptein Hawdon!
Alt finnes her! Et sted!
Flotte saker. Nydelige saker.
Det brenner i magen!
Jeg har aldri følt meg gladere, Lady Jane.
Nå er jeg varm.
Stille, forbaskede skjeve bokstaver!
Hva står det?
"Min egen..."
"Kjæreste James."
Nemo og damen. Det er et kjærlighetsbrev.
Jeg kan lese det. Hva er dette?
Lady Jane! Jeg kan lese!
Det er varmt. Veldig varmt.
Varmt som...
Jeg...
Ms Flite! De er ute sent.
Det er klamt i kveld, mr Snagsby. Luften har en merkelig lukt.
Å åpne vinduet hjalp ikke. Fuglene mine skjelver og kvitrer.
Kokken på Sol's Arms har nok brent kjøttet, ms Flite.
Det var nok ikke helt ferskt da det havnet på grillen.
Sånn er det nok, mr Snagsby. Været føles tilsmusset.
Hva er det som faller ned? Sot. Det er veldig oljete.
- Hvem der? - Bare jeg, mr Snagsby.
Guppy ved Kenge & Carboys. Jeg skal til mr Krook.
Det er stille og mørkt der inne. Han stengte nok tidlig i kveld.
Han vil treffe meg, mr Snagsby. Viktig og fordelaktig for ham.
Krook? Er De der? Så, min gamle venn.
Forretninger. Penger å tjene for oss begge.
Krook? Hvor er De?
Hva har skjedd? Hva er dette for sotete smørje?
Krook? Det er Guppy ved Kenge & Carboys.
Det gjelder brevene.
Krook!
Skulle ønske at jeg kunne være hos henne.
Charley er sliten etter å ha våket natt etter natt.
Hun vil gjøre det. Hun er en veldig fin jente.
Hvis noen kan få Esther gjennom dette, er det henne.
Richard spør om Esther i brevene. Han er så bekymret for henne.
Ja, jeg vet hvor mye han bryr seg om henne.
- Hva mer sier Richard? - Han sier mye.
- Men De vil neppe høre det. - Så, Ada.
Jeg blir ikke sint på deg, eller ham. Ikke slik det er nå.
Jeg begynner å tro at jeg var for hard mot dere to.
- Hans kjærlighet til deg er ekte. - Og min for ham.
Men det han sier uroer meg. Det kommer nok til å bekymre Dem også.
Da må du fortelle meg det.
Han vil vie mer energi til saken i retten.
Jeg var redd for det.
Han vil bryte med Kenge & Carboys.
En annen advokat skal forsvare hans interesser.
Ikke vær sint på ham eller meg fordi jeg fortalte det.
Jeg blir aldri sint på deg, Ada, og skal ikke være sint på ham.
Det er ikke hans feil.
Saken har fått ham ut av balanse, akkurat som andre før ham.
Han må gjøre det han føler er riktig. Sørg for at han får vite det, Ada.
Han har alltid en plass i Bleak House og en plass i hjertet mitt.
Vær stille, mine herrer.
Vi er samlet her for å etterforske mr Krooks uvanlige død.
Han var husvert og eier av Krooks flaskebutikk.
Det er det andre pussige dødsfallet på noen måneder i den eiendommen.
Det første gjaldt den skriveren som ble kalt Nemo.
Det dødsfallet ble tilskrevet en utstrakt bruk av opium.
Mr Snagsby.
Deres nåde. Jeg gikk forbi mr Krooks butikk.
- Jeg nevnte den oljete duften. - Til hvem da? Dem selv?
Til meg, Deres nåde. Jeg hadde klagd på samme ting.
- Hvem er De? - Ms Flite.
Leietaker hos den døde. Jeg gjør krav i retten.
Mr Snagsby og jeg sa det begge to. Da dukket den unge mannen opp.
- Hvilken ung mann? - Den kjekke unge mannen der.
- Mr Guppy ved Kenge & Carboys. - Ja, nettopp. Mr Guppy.
Han fant levningene. Stemmer det, mr Guppy?
- Jeg hadde den beklagelige æren. - Stillhet!
Hva gjorde Guppy ved Kenge & Carboys-
- i Krooks butikk etter stengetid? Hadde De uhederlige hensikter?
Jeg protesterer mot den insinuasjonen, Deres nåde.
Mr Snagsby og ms Flite kan bekrefte at jeg regelmessig besøkte mr Krook.
Jeg var en betrodd venn og gjorde den avdøde små tjenester.
Jeg leste brev og dokumenter som han selv ikke kunne tyde.
- Og ved denne anledningen? - Samme sak, Deres nåde.
Jeg skulle hente en bunke brev som han oppbevarte-
- til en tredjepart, som jeg hjalp privat og konfidensielt.
- Hvordan fant De ham? - Død, Deres nåde. Forbrent.
En liten del brant fortsatt. Blå flammer flagret.
- Som plumpudding i konjakk? - Nøyaktig slik, Deres nåde.
Men i dette tilfellet var det nok gin.
De kan gå ned, mr Guppy.
Mine herrer i juryen. Den døde drakk store mengder sprit.
Som vi vet, brenner den.
Kroppens tilstand tyder på at den brant opp.
Men ikke utenfra og innover, som er det vanlige, -
-men innenfra og utad.
Jeg tror at dette er et eksempel på et sjeldent fenomen.
Et tilfelle av spontan selvantenning.
Ut av veien! Herregud! Beina mine.
- De forstyrrer en likskuerett. - Det er derfor jeg er her.
Min eiendom! Ingen får røre Krooks ting.
Særlig ikke den lømmelen ved Kenge & Carboys.
- Deres eiendom, mr Smallweed? - Krook var mrs Smallweeds bror.
Hun var hans eneste levende slektning. Vi hevder eiendomsrett.
Mr Tulkinghorn er advokaten min. Den som trosser ham, er modig.
Deportering eller galgen for den som rører min eiendom!
- Sett meg ned og rykk meg opp. - Forbasket!
- Charley? - Frøken! De er tilbake hos oss!
- Hvor lenge har jeg vært borte? - Nesten to uker, frøken.
Legene trodde ikke at De ville overleve.
Jeg visste at De skulle gjøre det. De ville aldri forlatt oss.
- Er det ikke veldig mørkt, Charley? - Lys kunne skade Deres øyne.
Jeg tåler nok litt mer lys nå.
Ikke gjør sånn, frøken.
- Er jeg svært merket, Charley? - Det er ikke så ille, frøken.
Merkene går bort med tiden. De kommer ikke til å synes, sier de.
- Gi meg et speil. Jeg vil se det. - Ikke nå, frøken.
Vent til i morgen. Vent til De orker å forlate sengen.
Nå, Charley. Jeg mener det.
Ansiktet ville aldri bli min lykke, og nå er jeg sikker på det.
- Frøken... - Ikke gråt for min skyld.
Jeg har flaks som lever. Takket være deg.
Jeg skal si det til mr Jarndyce. Han kommer til å bli så glad, frøken.
Esther.
Det gjør ingenting at De ser meg. Men Ada vil nok bli opprørt.
Du får ta den sjansen. Jeg kan ikke holde henne borte.
Esther!
Jeg har savnet deg så veldig!
Mr Guppy ved Kenge & Carboys. Jeg skal møte Hennes nåde.
Hennes nåde er på vei ut. Ser De ikke vognen ved døren?
Jeg ser vognen. Men jeg vil treffe Hennes nåde likevel.
Jeg tror at hun vil treffe meg.
Vær så snill og vent der, mr Guppy.
Tusen unnskyldninger, Deres nåde.
Jeg rådde ikke på omstendighetene.
Gud bedre.
Ja, mr Guppy?
Jeg ber Deres nåde om unnskyldning for det ubeleilige tidspunktet.
Jeg sa at alle tider gikk bra.
- Sett Dem, eller stå om De vil. - Deres nåde er svært vennlig.
Jeg vil ikke sette meg og oppta Deres tid med dette.
Jeg har ikke fått tak i de brevene som jeg nevnte for Deres nåde.
Kom De hit bare for å si det?
Det er ikke umulig at jeg kan få tak i dem etter hvert.
Omstendighetene var svært uvanlige.
Personen som skulle gi meg brevene, fikk en brå slutt.
- Hva slags brå slutt da? - Brann, my lady.
Ble brevene ødelagt sammen med vedkommende?
Det er umulig å vite det. Men jeg skal gjøre mitt ytterste...
Da så, mr Guppy. De har sagt alt som kan sies.
- Ja, my lady. - Da sier jeg adjø.
Unnskyld meg, lady Dedlock.
Jeg har ærender for sir Leicester og trodde at rommet var tomt.
Tusen unnskyldninger, my lady.
Nei, bli. Vær så god og bruk værelset.
Jeg skal gå ut og har ikke noe mer å si denne unge mannen. Adjø.
Unnskyld meg, mr Tulkinghorn.
Kjenner vi Dem, unge mann? De er vel ved Kenge & Carboys?
Ja, sir. Jeg heter Guppy.
Mr Guppy ved Kenge & Carboys.
Jeg trodde at jeg hadde æren av å stelle Hennes nådes juridiske saker.
Får jeg spørre hva De gjør her, mr Guppy?
Det får De gjøre, sir. Men jeg har ikke mulighet til å svare.
Virkelig? Veldig bra, mr Guppy.
Bare at det er av et privat og konfidensielt slag.
Jeg forstår.
Mange takk, mr Guppy. Adjø.
- Hva har skjedd? - Vi har savnet deg veldig.
Det skjedde en merkelig ting. Jeg traff Jenny fra Brickfields.
Da hun fikk høre at du var syk, klandret hun seg selv.
- Visste hun noe om gutten Jo? - Nei. Men det hun sa var merkelig.
En dame i slør hadde stanset ved huset hennes og spurt om din helse.
- Hvilken dame? - Det visste hun ikke. En fremmed.
Men damen tok lommetørkleet ditt og ga henne penger for det.
Husker du det lommetørkleet, Esther?
Da hennes baby døde, dekte jeg over hans ansikt med det.
Ja. Jenny hadde beholdt det blant babyens ting.
- Damen i slør ville ha det. - Så besynderlig.
- Du sliter henne vel ikke ut, Ada? - Nei. Jeg blir stadig sterkere.
Da orker du kanskje å treffe noen som lurer på hvordan du har det?
- Husker De legen min mr Woodcourt? - Ja, svært godt.
Har De hørt hva som skjedde? Det ble et fælt skipbrudd.
Ikke bli opprørt! Han har det bra.
Hundrevis av døde og døende. Flere ble kastet opp på klippene.
Legen min var en helt og reddet mange liv.
Det er omtalt i hele landet. Han får nok en ærestittel.
Ingen fortjener det mer.
- Er De sikker på at han har det bra? - Veldig bra, kjære.
Vær så god, mr Smallweed. Mr Tulkinghorn venter på Dem.
Forsiktig, dere slakterhusbøller!
Beina mine og leddene.
Jeg ville satt pris på om De kunne komme til meg iblant, -
- slik at jeg slipper å bli fraktet rundt som et slakt!
Takk for at De kom hit, mr Smallweed.
- Jeg burde vokte Krooks ting. - Hva trenger å voktes?
Jeg vet ikke, men udyret hadde noe som var verdt å stjele.
- Guppy er ute etter noe der. - Guppy?
Han var oppblåst under likskueretten.
- Ble navnet Hawdon nevnt der? - Nei.
Han er sentral i dette, tror jeg. Vi bør snakke med sersjant George.
Krev inn gjelden og gjøre sagmugg av ham!
Hvis det trengs, mr Smallweed. Kanskje det blir sånn.
Behøver det altså å bli sånn, sersjant?
Heller ruinert enn å vise et stykke papir med en håndskrift?
For min del spiller det ingen rolle.
Spiller det ingen rolle? Vi skal gjøre sagmugg av deg.
For Deres del, sersjant.
Men det finnes minst én til som er avhengig av Dem.
Skal De dra med ham pga. Deres egen stolthet?
Deres venn kaptein Hawdon er død og borte.
Hva skal Phil Squod gjøre hvis De mister virksomheten Deres?
Sulte, antar jeg.
Det bryr ikke jeg meg om, eller mr Smallweed.
Men hvordan klarer Deres samvittighet den saken, sersjant?
- Brevet vil vel ikke skade noen? - Jeg garanterer ingenting.
Men hvis De ikke viser det, forstår De sikkert konsekvensene.
Da har jeg ikke noe valg.
- Har De dokumentet med Dem? - Nei.
- Jeg skal komme med det. - Gjør det.
Men vær forsiktig, mr Tulkinghorn. Andres liv betyr lite for Dem.
Hvis jeg var Dem, ville jeg fryktet for mitt.
Truer De meg?
Jeg er blitt truet før. De som truet, fikk angre på det.
Jeg har ikke mye å frykte fra sånne som Dem.
Clamb!
Følg denne herren ut.
Tekst: Lars-Kristian Holmsen www.sdimedia.com